Åh, gud.
Baseret på en sand historie.
Hr. Morrison,
De er her på grund af foragt for retten.
Byggerådet har adskillige gange forsøgt
at give Dem mulighed for at gøre Deres hus i lovmæssig stand.
Der er 26 overtrædelser af loven,
og de henstiller til, at Deres hus bliver revet ned.
De har også overtrådt en retskendelse,
der udtrykkeligt forbyder bebyggelse på stedet, indtil problemerne er udbedret.
Forstår De alvoren i disse anklager?
- At De kan ende i fængsel? - Ja.
Er De fan af baseball, Høje Dommer?
Undskyld mig?
To år tidligere.
Da jeg var 11 år, tog min far mig med til en kamp i Boston.
Det var en dobbelt kamp mellem Boston Red Sox og Yankees.
Far tog en baseball frem og sagde:
"Gå ned og få Babe Ruth til at signere den."
Jeg var skræmt fra vid og sans.
Men jeg gik derned.
Babe Ruth sagde: "Ja, min ven, jeg skal nok signere den."
Bagefter så jeg Lou Gehrig, der kiggede på nogle bat.
Han signerede den også.
Den baseball er berømt selv i dag.
Lelands ville sætte den på auktion i New York.
De skrev om mig og baseballen i St. John-avisen.
Jeg har stadig artiklen.
Hvem er Babe Ruth, bedstefar?
Den største sportsmand nogensinde.
- Hvor gammel er du? - Ni.
Er du ni år, og ingen har fortalt dig, hvem Babe Ruth er?
- Nej, hvor gammel er du? - 87.
Ved du, hvem Drake er?
- Hvem? - Så står vi lige.
- Den lille rod minder mig om hans far. - Han minder mig om en anden, jeg kender.
Det er ikke dagen for en begravelse, vel?
Nej. Men det er der nok ikke mange, der er.
Tænker du ofte på døden?
Måske ikke så meget, som jeg burde.
Da jeg var ung, så jeg ældre mennesker
og tænkte: "Hvis man lever længe nok, har man tid nok til at tænke på døden."
Men jeg er ikke tættere på mysteriet, end da jeg var 10 år.
Ser du det som et problem?
Det finder vi snart nok ud af.
Tal for dig selv. Jeg har tænkt mig at slå alle odds.
Skal vi bøje os sammen i en bøn?
TSX slog igen rekord i går og nåede 14.660
og sprængte sidste års rekord på 14.625. Det repræsenterer...
Godmorgen, de damer.
Vi burde have sat bedene i de her for flere år siden.
Din ældste datter synes, vi ligner nogle tabere.
Det er installationskunst.
Kan du se de køer?
- Ja, det kan jeg, skat. - Gad vide, hvem de tilhører.
De er vores. Det ved du da.
Kom så. Kom så.
- Hej, far. - Ruthie.
- Hvordan gik lægebesøget? - Vi er begge ved godt helbred.
Virkelig?
Sagde lægen intet om hendes hukommelse?
- Jeg glemte at spørge ham. - Du laver sjov, ikke?
Nej, jeg glemte det.
Måske burde jeg spørge til min hukommelse.
- Hvor er mor? - Hun er i bilen.
- Ville hun ikke med ind? - Nej, hun havde det fint der.
Måske bør vi købe mælken i butikken.
Hvordan har Ruth det?
- Hej, far. - John. Skal du bruge noget i Sussex?
Jeg skal hente noget hegn.
Ikke lige nu.
Jeg hørte om køerne.
Alle har hørt om køerne.
- Jeg er færdig med dem. - Virkelig?
Medmindre du vil have dem.
Du ved, med kødmarkedet som det er,
så er det ikke noget, jeg har råd til.
Det er rimeligt nok.
Ikke nu, vel?
Hvor langt har du kørt på de dæk, Craig?
Sådan går det, når man er for nærig til at købe nye.
Jeg har hørt, at drengene har købt en ny traktor.
Tænk, at de gav nøglerne til den gamle.
Intet under, at køerne slap ud.
Jeg ville have udskiftet noget af hegnet for flere år siden.
Hvordan går det med jordbærrene, Chester?
Fandens til global opvarmning!
Det har aldrig regnet så meget om foråret.
Det er sjovt. Jeg får flere bær, end jeg kan styre.
Kender du nogen, der søger job som plukkere,
så send dem til mig.
Hvor er du sjov!
Hvad hvis jeg var kommet ti minutter senere?
Craig, hvad har du gjort med vores køkken?
Ingenting. Der lå en grydehandske på komfuret.
Hold nu op.
- Jeg har ikke lagt den der. - Jo, du har!
Vi har talt om det.
Hvem er "vi"?
Din første fejl var dine syv børn, så...
Hun har gode og dårlige dag, det er alt.
Hun har det fint.
Kan du lugte røg?
Jeg brændte kvas af i baghaven.
Det må være blæst ind i huset.
Jeg vil se dig.
- Det er længe siden. - Er det?
Tag tøjet af, du gamle.
Undskyld.
For hvad?
Ingenting. Bare undskyld.
Det går aldrig af mode, vel?
Nej.
Vi har altid været gode til lidenskab.
Kan du huske hotellet i St. John, da vi var nygifte?
Kan du huske køreturen til St. John, inden hotellet?
Jøsses.
Du fremstod altid så ærbar og pæn.
Det var jeg også.
Indtil jeg mødte dig.
Hvem ville have troet det?
- Jordbærrene er gode i år. - Ja, de er, Gus.
Vi tager endnu et læs i eftermiddag, når det er køligere.
Javel.
Hr. Morrison, jeg regnede ikke med at se dig igen i år.
- Hvorfor ikke? - Har du ikke fået mit brev?
Ikke hvad jeg ved af, nej.
Vi sendte det tilbage i februar på grund af de nye regler.
Vi køber kun fra dyrkere, der sender deres produkter i kølebiler.
De var på planterne for mindre end to timer siden.
Der er intet varme i dem.
Det er hovedkontorets beslutning.
- Kan I være lidt fleksible? - Desværre ikke.
Så er jeg på skideren.
Jeg har ikke råd til en kølebil til mindre end en hektar.
Ja, det ved jeg. Beklager.
Jeg ville ønske, jeg kunne gøre noget.
Det ville jeg også.
Der er åbenbart regler for alt nu til dags.
Hvorfor kan du ikke bare fordoble opskriften?
- Så kunne vi lave meget mere. - Sådan fungerer det ikke.
Nej. Gammelt husråd.
Craig, bare fordi du har en jordbærmark,
laver jeg ikke 10.000 krukker syltetøj.
Giv dem væk.
For pokker.
Sådan.
Det minder mig om, da jeg var mælkemand.
Inden jeg mødte dig, havde jeg en hest og en vogn.
- Jeg overtog ruten fra gamle Lefevbre. - Det ved jeg.
Vandet i toilettet frøs til i går aftes.
Det bliver nok frost igen i nat.
Vi har allerede brugt tre favnsæt brænde denne vinter.
Huset er dårligt nok varmt.
Måske kan vi snart ikke blive boende her.
Udsigten er heller ikke så god.
Du lyder som Ruth.
Nej, jeg flytter ikke ind til byen.
Og du må slå mig ihjel, før du finder mig på et alderdomshjem.
Eneste udsigt der er på vej under jorden.
Det var ikke det, jeg mente.
Jeg tænkte på at bygge os noget mindre.
Mere håndterligt, på vores jord på den anden side af vejen.
Et-etages.
Vi har ingen penge. Huset her er intet værd.
Og vi optager ikke lån.
Hvis jeg selv bygger det, har vi råd.
Uden jordbær og kvæg har jeg meget mere fritid.
Lov mig én ting.
Vi flytter ikke, før vi skal.
Det er rimeligt nok.
Far!
Du har vist gang i et nyt projekt.
Er du officiel talsmand for alle dine brødre og søstre?
Eller kommer du på egne vegne?
- Lidt af begge dele. - Jamen, det er fint.
Vi har det bare skidt med, at ingen nævnte,
at du kan få nogen til at bygge det for dig.
Nej. Jeg har ingen penge.
Far, du har 2.000 hektar. Sælg et stykke jord.
Du ved godt, at skal man bo her,
- skal man bruge meget land. - Meget land, ja.
Og ingen stopper mig i at gøre arbejdet.
Jamen, du er jo over 80 år.
Jeg ser det sådan her.
Alder er en abstrakt størrelse, ikke en spændetrøje.
Jeg ser faktisk frem til det.
Jeg har ikke haft så stort et projekt i et stykke tid.
Det lyder rimeligt.
Kan vi på nogen måde hjælpe til?
Ja, jeg har brug for hjælp til rendegraverarbejde, hvis du har tid.
Ja, selvfølgelig.
Lov mig at være forsigtig.
Hvad?
Hvis du skærer hånden af med rundsaven
på grund af alderdom,
vil mine søstre og min kone ikke lade mig glemme det...
Wow!
Det må være hårdt at vågne hver morgen med frygt for at falde over sin egen skygge.
Stuen skal altså være her.
Den skal ikke være for stor.
Hvis huset vender den vej, får vi den bedste udsigt.
På en klar dag kan man sikkert se halvdelen af amtet.
Irene?
Hvad synes du?
Hvad laver vi, Craig?
Irene, det har vi talt om.
Vi flytter ikke, før vi er parate. Det lover jeg.
Okay?
Okay.
Tak.
Så det er altså sandt.
Jeg troede det ikke, da jeg hørte det.
Jeg tænkte, de måtte bære dig væk herfra i en trækiste,
før du ville bruge penge på et nyt hus.
Hvem skal bygge det?
Chester, hvorfor spørger du om noget, du allerede kender svaret på?
- Har du en byggetilladelse? - Tilladelse?
Hvorfor det? Det er min jord.
Siden de indførte Royal Commission for to år siden,
skal man have et officielt stempel, hvis man skal på toilettet.
Tro mig. Du skal bruge en byggetilladelse.
Jep.
Hvorfor skal jeg betale 400 dollars
for at bygge et hus på et stykke jord, som jeg ejer og betaler skat af.
Ja, den hører vi ofte.
Det er et administrationsgebyr.
Mens du bygger huset, kommer vi ud og tjekker
og sikrer os, at huset overholder reglerne.
Nogen har sikkert brug for et job, men det er helt unødvendigt.
Der er mange huse
i Saint Martin, der er over 200 år gamle.
De står der stadig.
Hvor var reglerne dengang?
Jeg tror ikke, du forstår, men ja.
Sikkert ikke.
Hvis det er sådan, må jeg vel bare betale 400 dollars.
- Værsgo. - Tak.
- Jeg skal se plantegningerne. - For hvad?
For huset.
Jeg har ingen tegninger.
Hvordan vil du så bygge et hus?
Som jeg har gjort hele livet. Jeg ved, hvad jeg vil have.
Hvordan ved du det?
Jeg har det hele i hovedet.
Det løser ikke vores problem.
Vi skal bruge trykte plantegninger.
Jeg er jo ikke arkitekt. Jeg ved ikke, hvordan man tegner planer.
Det kommer til at koste mig dyrt.
Vi skal altså have dem.
Okay, jeg ser, hvad jeg kan gøre.
Det påskønner vi.
- Hav en god dag. - I lige måde.
- Jeffrey? - Ja.
- Jeg sætter et stort vindue der. - Ja.
Og et andet mod den væg.
Og et eller to små langs bagsiden.
Okay.
Har du målene på vinduerne? Bedstefar?
- Ikke på det store, nej. - Nej?
Jeg ved ikke, om jeg skal lave en karnap eller ej.
Jeg kunne måske følge den vej, de går,
- hvis vi virkelig skal. - Ja, det skal vi.
Nogen ideer til dørene?
Ja. Sådan nogle skal vi også have.
- Man må tænke på anstændigheden. - Morsomt, bedstefar.
To af dem er allerede bygget.
Jeg giver dig målene i morgen.
Jeg er jo ingeniør, ikke arkitekt, okay?
Kom nu, Jeffrey.
Hvor svært kan det være?
Okay.
- Jeffrey? - Ja?
Jeg er glad for din hjælp. Jeg ved, hvor travlt du har.
Du gav mig jord til mit hus.
Dette er intet til sammenligning.
Pitchen er leveret og...
- Hvor er de ringe. - Nej, de trænger til en ny manager.
Det er ikke problemet, de har problemer med at slå.
Der er et nyt år til næste år.
Det er kun maj måned. Sæsonen er knap nok startet.
Hvorfor siger du det?
- Hvor skal du hen? - Op i seng.
- Vi starter med fundamentet i morgen. - Hvilket fundament?
Til huset, Irene. For pokker.
Er du sikker på, du vil det her, gamle mand?
Helt sikker.
Hvordan går det med din bronkitis?
Skal jeg ikke arbejde med rendegraveren?
Galoperende lungebetændelse.
Hvis man kan galopere, er det ikke lungebetændelse.
Hvis vi bare kunne fokusere på karakterstyrke,
i stedet for universel sundhedspleje, ville verden være et bedre sted.
Hvordan vil du gøre det?
Vi starter i øst og arbejder bagud.
- Det lyder som en plan. - Okay.
Endelig. Så går vi i gang.
- Godmorgen, bedstefar. - Godmorgen, Gavin.
- Skal du ikke være i skole? - Sommerferie.
Nå, okay.
Hvilke planer har du i dag?
Ikke nogen.
Jeg hører, du er god til tal.
Det er jeg vel.
Jeg kan godt bruge en dygtig mand med målebånd,
kan du klare det.
Det kommer an på.
På hvad?
Får jeg penge for det?
- Det kommer an på. - På hvad?
Om du er dygtig eller ej.
- Er du sikker på, det er længden? - Ja.
Godt. Det kan jeg lide.
En, der er selvsikker nok til at måle én gang og holde sig til målet, uanset hvad.
Er alt i orden?
Jeg er bare lidt øm.
- Far, er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Jeg skulle have fastgjort det bedre.
Lad mig ringe til Darryl. Han kan komme og hjælpe dig.
Nej, jeg klarer det.
Din mand har rigeligt at se til på gården.
Han behøver ikke være her med mig.
- Gården bliver, hvor den er. - Så er vi to.
Hvis vi arbejder sammen, kan vi blive færdige på to-tre uger.
Hvad?
Jeg hygger mig.
Jeg var ikke sikker på, jeg stadig kunne.
Jeg har ikke brug for at gøre det færdigt på to-tre uger.
Og det har din mor heller ikke.
Pokkers! Får du aldrig dårlige kort?
Godt spillet, Irene.
Det var rent held igen.
Har du set huset, de bygger i nummer 17?
Først troede jeg, det var et hotel, men det er kun til én familie.
Hvor mange børn har de?
Hvis det var et børnehjem,
ville de stadig have for meget plads.
- Skal vi spille igen? - Ja.
- Sidste omgang. - Ja. Ja.
ORDRE OM BYGGESTOP
Det er nok for meget at håbe, at du er her på venskabeligt besøg.
Jeg har ikke så mange venner i St. Martin's.
Hvorfor overrasker det mig ikke?
Du har nok set advarslen, jeg efterlod i går.
Ja. Jeg tænkte nok, at det var dig.
- Forstod du den? - Ja.
Den virker rimelig nem at forstå.
Hvorfor bygger du så stadig uden godkendte planer?
Det er lige det. Planerne er ikke helt parate endnu.
Og vejret er næsten perfekt.
Jeffrey, det er mit barnebarn. Han har haft travlt på raffinaderiet.
Et af destillerierne brød sammen.
Ellers havde han haft dem klar nu.
Du skulle jo ikke have startet.
- Det, troede jeg, var klart. - Jamen,
du sagde, du skulle bruge tegninger.
Du sagde ikke, jeg ikke måtte starte, før du havde fået dem.
Hvad skulle så være formålet med dem?
Præcis, det føler jeg også.
Hr. Morrison, lige meget hvad du tror,
så er en byggetilladelse ikke et valg.
Bare så vi forstår hinanden. Advarslen om byggestop
- er juridisk bindende. - Ja, ja.
Det er din egen risiko.
"Advarslen må ikke fjernes."
Så?
Skal jeg fortælle dig, hvad du vil høre,
eller hvad jeg synes, du bør gøre?
Hvornår blev vi et land af bureaukrater?
Spar dig problemerne. De er ikke det værd.
Byg ikke mere, før Jeffrey har lavet tegningerne. Så går det over.
Ved du, at de beder om
300 dollars mere bare for at få det hele godkendt?
Du går nok ikke konkurs.
Åbn din pengepung.
Velkommen til det 21. århundrede.
Jamen, okay.
Hvis du siger, at det er sådan, det fungerer, så gør jeg det,
men jeg føler, at jeg betaler for andres fejl.
Sæt den hellere tilbage på plads.
Craig.
Irene, hvad er der galt?
Hvor var du? Jeg ringede, og du svarede ikke.
- Jeg vidste ikke, du var gået. - Rolig. Jeg sagde, jeg var i værkstedet.
Hvordan kunne jeg glemme det?
Undskyld. Jeg var ikke væk så længe.
Gør det aldrig igen.
Okay. Okay.
Pas på deroppe.
Jeg synes ikke, at en mand over 70 år
burde stå på en stige.
Det er at udfordre skæbnen.
Chester, skal du ikke et eller andet?
Du har vist fået selskab.
Åh, hvad nu?
Bland dig udenom.
Hr. Daigle.
Jeg troede, alt var i orden mellem os.
Ja, indtil jeg inspicerede rammeværket.
Der står her, at det træ, jeg bruger til mit hus, ikke er godkendt?
Som anført i min rapport,
er der flere overtrædelser af byggereglerne.
De fleste kan der rettes op på,
men jeg ved ikke, hvordan du vil rette op på det,
at intet af dit træ er blevet godkendt af en inspektør.
Og dine bjælker og stivere er ikke ingeniørgodkendte.
Du har sikkert meget travlt, hr. Daigle.
Men lad mig lige spørge dig om noget.
I din jobkvalifikation
kræves der nogen form for ekspertise i trælast?
Eller arbejdsmæssig erfaring inden for branchen?
Ja, selvfølgelig.
Jamen,
undskyld, jeg påpeger det åbenlyse for en ekspert som dig,
men jeg kan ikke lide, hvis der er tale om en misforståelse.
Al træværk i dette hus er fra gamle grantræer,
som er blevet lufttørret i mindst to år.
Der er heller ingen stolper
eller karme, der er skæve eller bøjede.
- Se selv efter. - Jeg tror dig. Jeg har set dem.
Okay. Jamen, så er vi ikke uenige om det.
Hvad angår gulv- og loftsbjælker,
så har jeg bygget dem, som min far lærte mig.
Ved du, hvad han levede af?
- Nej. - Han byggede skibe.
St. Martins var det tredje største skibsværft
på Østkysten på daværende tidspunkt.
Over 500 skibe kom fra det værft.
Som de fleste af de andre mænd her på egnen,
vidste han et eller andet om snedkerarbejde.
Sikkert. Men det er ikke pointen.
Hvad er så pointen?
For at opfylde sikkerhedsstandarderne har vi brug for godkendt træ.
Beklager, men du er ingen undtagelse.
Har du ikke hørt, hvad jeg sagde?
Se dig omkring.
Giv dig tid til at evaluere mit arbejde.
Og sig mig så, om jeg ikke kan bygge et sikkert hus.
Jeg betalte 400 dollars for din tilladelse,
jeg har fået lavet plantegninger,
og nu siger du, at mit materiale er under standard?
Jeg er ikke den mest raffinerede person, hr. Daigle,
men noget kender jeg til,
og det er trælast.
Jeg har hverken tid eller tålmodighed til at diskutere med dig,
for det står ikke til forhandling.
Du må udbedre overtrædelserne, ellers trækker jeg tilladelsen
og river stedet ned.
Er det en trussel?
Nej. Det er loven.
Sig ikke noget.
Irene.
- Craig. - Bliv liggende.
Jeg faldt ned ad trappen.
Ja. Hvordan har du det?
Ikke så slemt.
- Har jeg brækket noget? - Nej.
Hvad er der galt?
Ingenting.
Vil du fortælle mig det?
Jeg tror, vores held render ud.
Nej, det tror jeg ikke.
Hvordan ikke det?
Jeg burde have brækket hoften. Det må da tælle for noget, ikke?
Hvad laver du?
Hvis du har glemt det, så har jeg sat låger op.
Det glemmer jeg ikke.
Selvfølgelig ikke. Bare for en sikkerheds skyld.
Det er nok ikke godt, at du går på trapperne lige nu.
Og badeværelset er udenfor, bare lige for nu.
Hvor er badeværelset?
På verandaen.
Jeg elsker dig.
Min smukke mand. Hvor skal du hen?
Til byen og handle ind.
Jeg laver mad til os i aften.
Har jeg slået hovedet eller mistet forstanden? Laver du mad?
Hvis man kan læse, kan man lave mad.
Det sagde min far altid.
Det tog dig længe at teste den teori.
BADEVÆRELSE
- Hej, far. - Hej, Ruthie.
- Hvor er mor? - Hun tager sig en lur.
Er det lokummet fra Lindas bryllup?
Ja.
Det pynter på verandaen.
Det passer til fryserne.
Det er en af fordelene ved at blive gammel.
Det handler ikke om at holde facaden.
Far, jeg ved, hvad der er sket.
Min veninde Jeannie er sygeplejerske.
Du skulle have ringet.
Jeg har aldrig brudt mig om Jeannie.
Hun blandede sig altid i andres sager.
Ville du have fortalt os det?
Nej.
Hvorfor ikke?
Ruthie, tag det ikke personligt,
men jeg tror, at du og dine brødre og søstre
ville have truffet en anden konklusion omkring, hvad der nu skal ske.
Det er tydeligt, at mor har fået det værre.
Tror du ikke, jeg har bemærket det?
Derfor bygger jeg et hus.
- Et hus gør det ikke bedre. - Nej.
Men det gør det nemmere.
Jeg har set på nogle forløb, som kan hjælpe hende.
Nej!
- Det vil din mor ikke. - Du har ikke hørt, hvad det er.
Hun ved nok heller ikke, hvad hun vil længere.
Jo, hun gør.
Okay, hvis du har det godt her, så går jeg op til mor.
Sengen er flyttet til stuen.
- Goddag, Craig. - Hej, Margaret.
- Jeg forventede ikke at se dig i dag. - Jeg har mad med.
Hvem er død?
Jeg har hørt om Irene.
Ja.
Nu siger jeg noget. Så lyt.
Om du kan lide det eller ej,
så kommer jeg en gang om ugen med mad.
Jeg vil have gryden tilbage. Forstår du?
Vi klarer os, Margaret. Helt ærligt.
Jeg lavede en gryderet i går.
Julia Child må vende sig i sin grav.
I får noget mad!
Vi behøver den ikke.
Og vi behøvede ikke en vinters kødforråd,
og alle tanke fyldt op i 1973.
Vi havde nok mistet gården og endt i St. John, hvis det ikke var for jer.
Og Chester har været sur på mig lige siden.
Det er Chesters problem.
Hvis rollerne var byttet om, ville Irene gøre det samme, det ved du!
Og jeg har aldrig brudt mig om dig. Det er din kone, jeg ville gøre alt for.
Rimeligt nok.
Craig, er du ovenpå?
Det er nemmere for mig at holde styr på hende, når jeg er herude.
Vi gør, hvad vi skal. Jeg går ind og ser til hende, okay?
Hvad hvis far har kontrol over det?
- Er du blind? - Ruth, Ruth.
- Jeg er ikke fjenden her. - Seriøst?
De sover i stuen og skider på verandaen.
Jeg har lyst til at hyre en sygeplejerske uden at spørge.
Hvor længe tror du, det varer?
Så tal med ham. Prøv at få ham til at indse,
- at det ikke fungerer længere. - Han giver ikke efter.
Hvorfor må vi ikke være en del af det?
- Hun er vores mor. - Han er hendes mand.
Hvad hvis han træffer de rette beslutninger?
- Det gør han ikke. - Det ved du ikke!
Du kan ikke være sikker på, at vi har et bedre alternativ!
Der er en anden måde at se det på.
Hvordan det?
Hvis han bad os putte ham om aftenen,
ville vi ringe efter ligvognen.
Og indtil da?
Bare han ikke madforgifter dem begge.
Er du vågen?
Ja.
Hvorfor står vores seng i stuen?
Fordi du faldt ned ad trappen i sidste uge.
Kom jeg til skade?
Nej. Intet alvorligt.
Det er sjovt. Jeg kan slet ikke huske det.
Du slog hovedet.
Måske er det derfor.
Men jeg burde da huske det, ikke?
Tænk ikke på det.
Men det bekymrer mig.
Nogle ting husker du ikke. Og hvad så?
Vi er her stadig.
Vi har hinanden.
Er alt andet ikke en bonus?
Det håber jeg.
Ved du, hvad der skræmmer mig?
Nej, hvad?
Hvad hvis jeg glemmer alt?
Så er du stadig min Irene.
Lover du det?
Jeg har aldrig brudt et løfte over for dig.
Det gjorde du næsten.
Med Bernice. Hvad hed hun?
Punchard.
Bernice Punchard.
Men skat, hun var en ekstraordinær kvinde.
Hvor tætte var I?
Jalousi har aldrig været en af dine bedste kvaliteter.
Det har intet med jalousi at gøre.
Jeg havde forladt dig med det samme, hvis jeg fandt dig med en anden.
Det hører jeg.
Skal vi ikke sove nu?
Det vil jeg stadig.
Hvad?
Forlade dig, hvis du er mig utro.
Hold nu op.
Okay. Lad nu være.
Hvad skete der med Bernice hvad-hedder-hun?
Punchard.
Hun døde for 30 år siden.
Hvor forfærdeligt.
Nu har jeg det helt skidt.
Det burde du også.
Du er en ond kvinde.
...og faktisk har hr. Morrison gjort
præcis det modsatte af, hvad Kommissionen foreslår.
Han har prøvet at imødekomme alle deres bekymringer.
Han hyrede hr. Folkin, en anerkendt træinspektør.
Han fandt ingen fejl på træet og stemplede det den 30. juni.
Han bad Jeff LeBlanc, en autoriseret ingeniør,
om at tegne bjælker og stivere.
Og hr. Morrison har allerede tilføjet armering
i henhold til Kommissionens anbefalinger.
Her er billeder af forbedringerne.
Herudover har hr. Raymond Debley, og De kender navnet, hr. Daigle,
en af de mest succesfulde og respekterede bygherrer
i New Brunswick, inspiceret huset den 10. juli,
og dette er, hvad han fandt.
Som De kan se, er det en flot rapport over hr. Morrisons byggeri.
Er det alt, hr. Fulton?
Ja.
På nær, undskyld.
Det er værd at påpege,
at den nationale byggelov ikke er et sæt regler, den er et sæt standarder.
Vi mener ikke kun, at hr. Morrison opfylder disse standarder,
men at han i de fleste tilfælde overgår dem.
Det er Byggetilsynets mening, at hr. Morrison ikke har opfyldt
problemerne påpeget efter inspektionen af huset.
Så derfor, og indtil
alle 26 overtrædelser er blevet godkendt,
gælder byggestoppet stadig.
Tro mig, hr. Morrison.
Tilsidesættelse af en byggestopadvarsel er en alvorlig sag
og vil tvinge os til at anlægge sag.
Forstår De?
Sikke noget rod.
De har nok allerede besluttet sig.
Lige meget hvad vi foreslår, vil svaret nok være det samme.
De skal bare imødekomme os.
Ellers giver det ingen mening.
Jeg har rigeligt arbejde med døre og karme og sådan noget.
Jeg kan fortsætte et par uger endnu.
Ja.
Så er situationen forhåbentlig vendt til vores fordel.
...på 11.542,58, en 14 måneders nedgang.
I energisektoren,
- falder råolie med 13% på seks uger. - Har du hørt det?
Jeg håber ikke, at raffinaderiet lukker.
Jeff har for stor gæld til, at det må ske.
...og for tredje måned i træk er bilsalget
lavere end sidste års niveau,
hvilket antyder en dobbelt recession,
som primært skyldes krisen i subprime-långivningen i USA.
IMF annoncerede i dag, at finansverdenen er...
Irene?
Hej Dana, har du set Irene i dag?
Nej, det har jeg ikke.
Jeg har ikke set dig ryge i 50 år.
Har du ikke?
Nej.
Hvor har du cigaretter fra?
Det ved jeg ikke.
Er det ikke sjovt?
Jeg var bekymret for dig.
Jeg tog hjem, og du var der ikke.
Jeg har ledt efter dig i flere timer.
Det er jeg ked af.
Sagde jeg ikke, at jeg ville gå en tur?
Vi burde tage til stranden noget mere.
Ja, det burde vi nok.
Craig, se.
Der er nogen, der bygger et nyt hus.
De har valgt et godt sted.
De får en smuk udsigt over bugten.
Det ville jeg ønske, vi havde.
Irene.
Skat, du kan ikke blive herude.
- Det er for koldt. - Mine ben gør ondt.
Kom, kom.
Jeg har dig.
Nej, jeg vil blive herude.
Irene, kom nu.
De samme ben bragte dig ind til byen i dag.
Nej! Nej! Nej! Nej! Nej!
Nej! Nej!
Jeg vil sove her.
Åh, gud. Vil du? Nu?
Det kan du ikke. Det ved du. Kom nu, lad os gå ind.
Slip mig, for pokker!
Irene, kom nu.
For pokker! Det gjorde ondt!
Kom nu! Kom så!
- Slip mig! - Nej. Kom så.
- Kom så. Nej. - Slip mig!
Nej!
Hver aften sørgede jeg for, at der ikke lå noget på gulvet.
Jeg glemmer det én gang.
Hun falder over sin sko.
Far, det kunne have været hvad som helst.
Jeg var sur på hende.
Vi skændtes.
Hun ville sove på græsplænen. Jeg sagde nej.
Jeg slæbte hende ind i huset.
- Du skulle jo have hende ind. - Nej.
Ikke sådan.
Man slæber ikke nogen.
Roser?
De er fra en beundrer.
Du har aldrig købt roser til mig før.
Du har aldrig brækket din hofte før.
Brækket hoften?
Hvordan?
Fordi din mand er et fjols.
Operationen gik godt.
Hvornår kan hun komme hjem?
Vi beholder hende i nogle dage endnu,
og så bliver hun flyttet til en anden afdeling for fire til seks ugers genoptræning.
Fire til seks uger?
Din søn og datter har fortalt lidt om din situation.
Hr. Morrison, din kone kræver efterfølgende genoptræning.
Og hjemmepleje.
På grund af hendes fysiske og mentale helbred,
kan jeg ikke se, at det går over.
Okay.
Er det i orden med dig, far?
Din mor og jeg har været sammen i 61 år.
Vi har kun været fra hinanden få gange.
Men
hvis det er sådan, det skal være,
så er det sådan, det er.
Jeg indser, at vi ikke kom godt ind på hinanden.
Men
det behøver ikke blive personligt.
Undskyld.
Jeg ville ikke være respektløs.
Der er visse overtrædelser i dit hus.
Sig, hvad jeg skal gøre, og så gør jeg det.
Hr. Morrison, vi har ikke ressourcer til
at lære folk, hvordan man bygger et hus.
Enten ved de det, ellers hyrer de nogen, der ved det.
Du har set min rapport. Du ved, hvad der skal gøres.
Ja, det gør jeg.
Sover du okay?
Nej. Hvad med dig?
Egentlig ikke.
Kan du huske, da vi mødtes?
Ja, selvfølgelig.
Du var fuld.
Nej, kun lidt vissen.
Du kastede op på min søster, Jearette.
Jeg havde spist noget forkert.
Du havde spist en flaske whisky.
Ja.
Hun og jeg blev aldrig gode venner efter det.
Min søster, Jearette, var en elefant,
når det handlede om fornærmelser mod hende.
Det forstår jeg godt. Du ødelagde en smuk kjole.
Hun gik glip af resten af festen,
og hendes bedste veninde
giftede sig med den dreng, som hun håbede at score den aften.
Så derfor var hun gammeljomfru?
Fordi du kastede op på hende.
Jeg ville også hade mig.
Hvor havde vi været, hvis vi ikke havde mødt hinanden?
Eller hvis jeg havde kastet op på dig?
Så havde vi nok fundet en anden.
Tror du?
Nej!
Loven er loven, ikke sandt? Jeg mener...
Her kommer han.
Du træder på gyngende grund, min ven.
Godmorgen, Owen, Marty.
Hvad så, Chester?
Jeg ser, at du har genoptaget byggeriet.
Du beder åbenbart om problemer.
Tak for den juridiske bistand, Chester. Opkræver du timepris?
Byggetilsynet rev et hus ned i Upperton i sidste måned
af stort set samme årsag!
2.000 hektar sætter dig ikke over loven, Craig.
For pokker, Chester.
Det har intet med det at gøre.
Hvorfor blander du dig for en gangs skyld ikke udenom?
- Er der nogen derinde? - Vent, jeg kommer straks.
- Er De hr. G. Craig Morrison? - Ja.
De er blevet indstævnet.
Kan du huske, da jeg byggede vores spisebord?
Vi havde brugt savbuk og brædder i så mange år.
Jeg havde næsten opgivet at få et rigtigt et.
Min far hjalp mig med at male brædderne.
Jeg lagde 12 lag finish på det bord.
Det hjalp dog ikke, da Ruth spildte blæk på det.
Jeg blev ikke så sur.
Du var meget stolt af bordet dengang.
Nej. Det er et flot stykke snedkerarbejde.
Ved du, hvor meget sådan et bord ville have kostet i en butik?
De første år var hvert hak i det bord
en personlig ting.
Det var alt, jeg kunne se.
En hak fra en gaffel, ridser fra en skøjte,
aftryk af en håndskrift trykt gennem et enkelt stykke papir.
Det havde jeg glemt.
Hvor svært kan det være for et barn
at lægge ekstra papir under deres hjemmearbejde?
Jeg fortrød mange gange, at bordet ikke var lavet i egetræ.
Men som årene gik,
og tiden satte sine spor,
blev det bord helt specielt.
Det er det med fyrretræ,
det gemmer på mange minder.
- Godmorgen, Craig. - Gary.
- Du har vist haft travlt. - Ja, det har jeg.
Jeg ringede, men ingen svarede.
- Fik du en stævning i går? - Ja.
En gang skal åbenbart være den første.
Forstår du, at du skal møde i retten på tirsdag?
Ja, bestemt.
Craig, de er meget sure på dig.
Hvis vi skal have en chance, skal du stoppe byggeriet.
Irene har brækket hoften, Gary.
- Hvad? - Hun skal gå med rollator.
Vores gamle hus fungerer ikke mere.
Det er jeg ked af.
Hvorfor sagde du ikke noget?
For pokker,
jeg ville ikke risikere, at du ville tale mig ud af det
og overbevise mig om en bedre løsning.
Nej, jeg ville ikke kunne overbevise dig.
Det kunne du måske have gjort.
Men nu, lige meget hvad der sker,
står det færdigt, når Irene kommer hjem.
Er du ikke sulten?
Nej.
Jeg har ikke meget appetit for tiden.
Jeg må videre.
Jeg skal på hospitalet inden for besøgstiden.
Du ser træt ud, far. Hvorfor holder du ikke aftenen fri?
Nej, hun venter mig.
Jeg tager den.
Hallo?
Øjeblik.
Hallo?
Det er mig.
Jeg er Marty Klinkenberg fra Telegraph-Journal.
Jeg abonnerer allerede på jeres avis.
Nej, det handler ikke om det.
Jeg er journalist og har hørt,
at du måske har problemer med Byggetilsynet.
Det er en voldsom underdrivelse.
Hvordan har du hørt om min sag?
Den er nok ubetydelig for de fleste.
Det er sjovt.
En af dine naboer, Chester Jones, ringede for to uger siden.
Han blev ved, indtil jeg ikke havde andet valg
end at se på sagen, bare for at få fred for ham.
- Chester? Chester Jones? Er du sikker? - Ja.
Har du tid til nogle spørgsmål?
Ja.
Ja, bestemt.
Far?
Er du okay?
Hvordan har du det?
Alt gør ondt.
Det er måske starten på langsom forfald.
Det er på tide.
Vil du have noget?
Jeg må fortælle dig noget.
Okay.
Babe Ruth baseballen ligger i køkkenskabet i en gammel blikdåse.
Ja, det vidste jeg godt.
Mor fortalte os det.
Hold nu op.
Din mor kunne aldrig holde på en hemmelighed.
Jeg blev ringet op sidste år.
En gut tilbød 40.000 dollars for den baseball.
Tænk en gang.
40.000 dollars for en baseball.
Var du nogensinde fristet til at sælge?
Naturligvis.
Jeg overvejede det et par gange.
Hvorfor solgte du den så ikke?
Jeg sover bedre, når jeg ved, den er her,
hvis nu der skulle opstå alvorlige problemer.
Jeg forsøgte at få udsættelse,
men de giver sig ikke.
Har du set Telegraph-Journal i dag?
Nej. Hvorfor?
Din far er på forsiden.
Hej.
Jeg har ledt efter dig.
Har du?
Hvor var du?
Jeg kom i morges.
Jeg skulle først være tilbage i aften.
Hvorfra?
Huset.
Hvilket hus?
Det er lige meget.
Hvordan har din dag været?
Fin.
Hallo?
Chester er død.
Margaret,
det gør mig ondt.
Beder du?
Det prøver jeg.
Hvornår er du blevet religiøs?
Det er jeg måske ikke,
men måske er det tiden til at sætte alt ind.
På hvad?
Det ved jeg ikke.
Et mirakel, tænker jeg.
Jeg har savnet dig.
Jeg har også savnet dig.
Hvordan går det?
Jeg har haft det bedre.
Ja, det har jeg også.
Hej, far.
Ruthie.
Jeg var forbi huset i går aftes.
Du og mor får det godt der.
Tror du?
Ja, bestemt.
Du har planlagt det godt.
Tak.
Det håber jeg.
Gary, jeg vil spørge dig om noget.
Hvor længe har du været min advokat?
26 og et halvt år.
Er det rimeligt at sige, at du har gjort lige så meget for mig
i denne sag, som i løbet af alle de år?
Sandsynligvis, ja. Mere, måske.
Hvorfor har jeg ikke fået en regning endnu?
Det er et godt spørgsmål.
Jeg arbejder ellers aldrig gratis,
men Craig, jeg har misfortolket denne situation
og hele tiden givet dig forkert rådgivning.
Hele miseren kunne være lige så meget min skyld.
Jeg vil ikke kræve betaling for mine fejl.
Tror du, hvis du ikke havde begået de fejl,
at resultatet havde været anderledes?
- Nej. - Det tror jeg heller ikke.
Når du er færdig med dine argumenter,
må jeg så lige sige noget?
- Mister du tiltroen til mig? - Det er for sent nu.
Nej, jeg må lette mit hjerte og vinde eller tabe.
Hvad er det?
Det er et skøde på fem hektar jord.
Den bedste jord, hvis man ser bort fra min egen selvfølgelig.
Der står mit navn. Hvorfor?
Hvorfor ikke?
Er De fan af baseball, Høje Dommer?
Undskyld mig?
Det har jeg altid været.
Jeg har altid godt kunnet lide, at man kan sammenligne
spillere fra én tid til en anden.
Det, Babe Ruth opnåede,
er lige så uforståeligt og fantastisk i dag,
som det var dengang.
Hvordan spillets traditioner er blevet bevaret gennem årene,
at der er en slags religion i reglerne.
Og præcis som i baseball,
har jeg altid troet på en tradition inden for byggeri
og religionen i reglerne.
Min far lærte mig, hvordan man ser tømmer i et levende træ.
Sandheden i en lodret væg eller et firkantet hjørne.
Jeg vil ikke sætte mig selv over loven,
og det har jeg aldrig gjort,
indtil nu.
Jeg er for gammel til det her rod.
Mit hus er sikkert.
Min kone kommer ud af hospitalet i næste uge,
og vores muligheder er begrænsede.
Vi flytter ind i huset.
Så
enten skal jeg i fængsel,
ellers skal jeg hjem.
Men lige meget hvad, så kan jeg sove med god samvittighed.
TELEGRAPH-JOURNAL MORRISON SKAL IKKE I FÆNGSEL
Jeg ville være langt foran, hvis jeg blot var fortsat
og havde bygget huset uden at bede om en tilladelse.
Ja, og jeg ville have været lykkeligere, hvis jeg havde anbragt dig på plejehjem.
Det er sjovt. Jeg var ved at foreslå det samme for dig.
Jeg kan se på nogle alternativer, hvis det ikke gør noget.
Vi kan tjekke ind sammen og få rabat.
Sådan skal det lyde.
Så,
har du andre projekter på tegnebrættet?
Måske.
Vil du tale om det?
Nej.
Er det stort?
Måske.
Hold nu op, far.
Skal jeg ellers bare sidde her hele dagen?
Det kan jeg gøre, når jeg dør.
Se det hår.
Hvornår er du sidst blevet klippet?
Det er et stykke tid siden.
- Det sædvanlige? - Ja, tak.
Irene?
- Ja? - Klipper du mit hår?
Selvfølgelig.
Se det hår.
Hvornår er du sidst blevet klippet?
Det er et stykke tid siden.
Craig fejrede sin 91. jul i sit nye hus.
Irene var ved hans side.